Ikke et ord!
Ikke en lyd.
Bra.
"Da han gikk om bord i båten fulgte disippelene hans etter."
"Plutselig ble det så sterk sjøgang"-
- "at båten nesten..."
"At båten nesten forsvant i bølgene. Men han sov."
"Disippelene gikk fram og vekket ham."
"Herre, hjelp oss, vi går under."
En lyd. En lyd til! Det er alt.
"Han sa: Hvorforer dere redde, dere som er svake i troen?"
"Så reiste han seg og hyttet mot vinden, og det ble helt stille."
"Folk ble forbløffet og sa: Hvem kan han være?"
"Til og med vindene og sjøen..."
"Adlyder ham."
"Hva er det for slags mann?"
Hva er det for slags mann...
Stille i klassen!
Jeg har noe veldig viktig å si.
Jeg har fått vite at noen av dere gutter-
- har sunget "God Save Our Old Tom Cat"-
-til melodien av nasjonalsangen vår.
Jeg sier det bare en gang:
Sånt passer seg ikke.
Det passer seg ikke i det hele tatt!
Hvis jeg ser eller får høre om en slem liten rennsteinsunge-
- som gjør det, så kommer jeg til å pryle samtlige gutter i skolen.
Hver eneste en av dere!
Er det forstått?
- Er det forstått? - Ja, sir.
Å gjøre narr av nasjonalsangen på denne måten, -
- og å sammenligne Hans majestet kong Georg V med en gammel katt-
-og det i jubileumsåret hans...
Dere burde skamme dere.
Virkelig skamme dere.
Dere bor i verdens overlegent beste land.
Dere bor i det største imperium verden har sett. Overlegent!
Nå skal frøken Everson lese salme 35.
Hør nøye etter, alle sammen.
Salme 35. Davids salme.
Du fikk meg til å gråte igjen
Du fikk meg til å sukke igjen
Hva handler kjærligheten egentlig om?
Jeg er med, jeg er utenfor
Kyssene dine, fra første stund
Kom fra leppene dine, ikke hjertet ditt
Du gjør meg lykkelig og så
Finner du en ny som tiltrekker deg
Du fikk meg til å gråte igjen
Jeg gråter for deg
"Tungen min skal forkynne din rettferdighet og prise deg."
"Hele dagen lang."
Takk, frøken Everson.
Nå går dere til klasserommene deres.
Klasse 4 blir igjen ved benkene.
Og ingen prating!
Hold sammen nå, klasse 1!
Øk takten, dere som er lengst bak. Jeg vil ikke miste noen av dere.
Dette var en fin lysning. Er det ikke fint her?
- Se, stubben ser ut som en stol. - Eller et kateter!
Skal det være kateteret mitt? Da setter jeg meg her.
- Dette er kateteret mitt. - Benkene våre, da?
Du har jo benker!
Vær stille, barn. Nå skal alle sammen lukke øynene.
Lukk øynene hardt. Veldig, veldig hardt-
- så ikke noe lys kommer inn. Lukker alle øynene ordentlig nå?
Det er vel ingen som titter?
Da trenger dere bare å fortsette å lukke øynene og stå på et bein.
Dere får ikke le og ikke falle. Stå på et bein-
-med øynene ordentlig lukket.
Gjør dere det, alle sammen?
Bra.
Når jeg har telt til ti, men først når jeg er ferdig med å telle.
Så skal dere åpne øynene, og da ser dere på gresset foran dere...
En liten benk til hver og en av dere.
Ingen andre kan se benkene.
Blås i om noen sier at du ikke har en benk, for de kan ikke se den.
Da begynner jeg den magiske nedtellingen.
- Er dere klare? Er dere klare? - Ja, frøken Everson.
500 pund?
500 pund er ikke en liten sum penger, herr Parker.
Nei, men jeg tenkte...
Med sånne summer kan dessverre ikke spørsmålet om sikkerhet unngås.
- Hva sa du? - Sikkerhet.
Det er en helt avgjørende faktor.
Du vet jo hva jeg arbeider med.
Men du må forstå at banken ikke kan...
Pengene er trygge. Jeg arbeider hardt, jeg er hederlig.
Kona di har en sparekonto hos oss, og om hun eller du...
Nei, det er hennes. Hun har arvet det etter faren sin.
- Det kan brukes som sikkerhet. - For svingende, skjønner du ikke?
- Sånt språk hjelper ikke. - Si hva som hjelper, da.
- Jeg prøver jo på det. - Ikke trekk inn pengene til kona mi.
Det er eneste sjanse om du skal få et lån av den størrelse du foreslår.
- Så det blir nei, da? - Ikke ta det personlig.
- Men du har veldig lave inntekter. - Hva sier du om dette, da?
Det er dette man selger ting med. Jeg vet hva jeg driver med.
- Herr Parker... - Jeg vet hvilke sanger som selger.
Jeg får 30 prosent av alle notehefter jeg får ut i handelen.
30 prosent av seks pence er ikke...
Alle koster ikke seks pence. Visse koster...
Det nytter ikke. Hva er poenget med å starte for seg selv i dagens England?
- Det er vanskelige tider. - Ja, og hvorfor?
På grunn av moralråte. Det er selgere som holder landet oppe.
Moralråten er problemet. Sånt som du har mellom ørene.
Da tror jeg at vi kan avslutte.
Da flytter jeg kontoen min et annet sted.
Hovedkontoret ditt vil brennemerke deg.
Alle gjør feil. Nå må du unnskylde meg...
Skal vi si 100 pund?
Jeg er lei for det, men problemene gjenstår uansett sum.
Så du er villig å knuse en mann helt uten videre? Din onde rakker.
Adjø, Parker.
Vi kan ikke leve uten det du vet
Aldri mer noen fuglesang
Nei, ikke uten det du vet
Det ville bli et veldig ensomt liv
Ingen bryllupsklokker og ingen ring
Nei, ikke uten det du vet
Kjærlighet er det jeg snakker om
Kjærlighet er kongen over alt
Kjærlighet kan vi ikke leve uten
Rik som fattig rammes likt
Vi kan ikke leve uten det du vet
Det blir ingen kjærlighetssang
Nei, ikke uten det du vet
Ta det med ro, King Kong. Jeg finner veien ut selv.
Så du sommerfuglen?
- Det er en gjeng unger. - De burde være på skolen.
- Eileen kaller det naturvandring. - Tullprat.
- Det er riktig, pappa. - Det er bra med frisk luft.
- Slik var ikke skolen i vår tid. - Og se hvordan det gikk for dere.
- Sluttet dere tidlig? - Så dere jobber ikke. Det er ille!
- Ikke foran barna, pappa. - De har nok hørt verre enn dette.
Ikke somle. Hold dere på rekken!
- Bare gi dem en ørefik. - Slutt, Dave. Det er unødvendig.
Skynd på dem, Eileen. Vi vil ha teen vår.
Ikke si sånt til Eileen. Ikke foran klassen. Det var tarvelig.
Hold kjeft. - Han maser verre enn en dame.
Jeg hørte hva du sa. Jeg mente ikke noe galt.
Hurpe.
Overlegen hurpe.
Nei, Arthur. Absolutt ikke. Ikke sløs bort mer penger.
- Kan du ikke høre etter? - Du har ikke noe nytt å si.
- Du får skaffe en annen jobb. - "Alt mitt blir ditt."
- Hør på den. - Og vice versa.
Det som er ditt er mitt, og mitt er...
Arthur, du våger ikke...
- Joan, jeg er lei for det. - Ikke rør meg, din bølle!
Din skitne, råtne bølle!
Snille Joan, ikke si sånt. Ser du ikke hvor langt nede jeg er?
Jo, jeg ser hvor lavt du har sunket. Avskyelig lavt!
- Vær så snill, ikke si sånt! - Lavt!
L-a-v-t.
Vær så snill...
Er det ikke himmelsk å dele alt med deg
Å få spise med deg, danse med deg og drømme med deg
Er det ikke himmelsk?
Det er paradis på jord å være sammen med deg
Er det ikke himmelsk å kjempe og streve med deg
Å ha den gleden det er å være levende sammen med deg
Er det ikke himmelsk?
Det er paradis på jord å være sammen med deg
Du kan ikke skjule at du har avslørt
Mitt framtidshåp i øynene dine
Det er deg jeg treger for jeg har lest
Horoskopet mitt i øynene dine
Er det ikke himmelsk å forenes med deg
Å være så romantisk og altoppslukende forelsket i deg
Er det ikke himmelsk?
Det er paradis på jord å være sammen med deg
"Han kom fram og så opp mot vinduet"-
- "høyst opp i det høye, høye, høye tårnet som ikke hadde noen dør."
"Rapunzel, ropte han mykt."
"Akkurat som heksa hadde ropt. Rapunzel, slipp ned håret!"
"Rapunzel trodde at det var den gamle heksa"-
- "så hun slapp ned det lange, gyllende håret sitt"-
- "hele veien ned til bakken ved tårnet."
Og?
Prinsen klatret opp.
"Han klatret opp på håret hennes."
- Gjorde det ikke vondt? - Nei, håret var så langt og sterkt.
Fortsett, frøken.
Ikke noe bråk nå ellers fortsetter jeg ikke.
"Prinsen klatret opp."
"Da han kom til vinduet ble Rapunzel forskrekket."
"Hun hadde aldri sett en mann før."
Det er ikke noe å le av. Hun hadde aldri sett en mann før.
"Ansiktet hans var så fint. Øynene hans var så snille."
"Stemmen hans var så vennlig. Og hendene hans var så myke."
"Snart var hun ikke redd lenger."
Og prinsen... Hva tror dere at han følte?
- Angela. - Han likte henne.
Mer enn det. Audrey.
Han ble forelsket. Rapunzel var kjæresten hans.
Han ble forelsket i henne og fridde til henne.
Slik kan det gå, forstår dere.
"Han så på henne, og så på henne."
"Han kom fram til at ingen andre i kongeriket eller i hele verden"-
- "ville være god nok eller vakker nok-
- "til å stå ved hans side når han en dag ble konge."
Husker du det ikke? Jeg var jo her for 14 dager siden.
Nei, det husker jeg ikke.
Det var da du ikke ville bestille "Roll Along Prairie Moon".
- Det var klokt i så fall. - Alle plystrer jo på den nå.
- Ingen har spurt etter den. - De kjøper den kanskje et annet sted.
Folk som plystrer på gaten er ikke mine kunder, herr Parker.
Jeg vil gjerne ha et notehefte for piano.
Noe spesielt stykke?
- Hva heter stykket? - "Roll Along Prairie Moon."
Jaha... Er det ikke "Blue Moon" du tenker på?
- Det er en helt annen melodi. - Jeg venter en leveranse snart.
- De er alt her, herr Barrett. - Bare et eksemplar i så fall.
Jeg selger ikke kun et eksemplar. Et dusin eller et halvt dusin, takk.
Jeg vil bare ha et!
Ja visst. Vi snakket forretninger.
- Jeg vil ikke ha et halvt dusin. - Vær så god.
Gi meg den først. Vi får ikke bryte loven.
- Hvilken lov, herr B? - Ikke kall meg "herr B"!
All salg i dette lokalet må skje over denne disken.
- Det blir seks pence. - Det var dyrt.
- For mange mellomledd. - For mange små butikker.
Dere burde gjøre opp med knyttnevene. Jeg kan være dommer.
Jeg tar vel et halvt dusin, da.
- Ikke ta i for mye nå. - Kanskje jeg kan ta et dusin.
Hvis du kunne...
Hvis du husker det andre vi snakket om, så får du dem gratis.
Jeg trodde at du var gift, herr Parker.
Nei, jeg er ikke gift.
Jeg kan ikke gi deg en ung kvinnes navn og adresse.
Hvis det ikke fins en veldig god grunn...
Vi må skaffe bedre hønsefôr. Skallet er mykt.
- Ikke like mykt som du. - Men, pappa. Ikke ved bordet.
Det er på tide at vi tøyser litt her.
Vent litt. Egget virker gammelt.
- Nei, det er ferskt. - Lukt på det, Maurice.
- Det har kanskje ligget for lenge. - Det stinker jo.
- Din drittsekk! - Så gøy har jeg ikke hatt på lenge.
- Lukt på det, Maurice. - Egget var jo kokhett!
Takk gode Gud at mamma slapp å se det der.
- Ikke bland mamma opp i dette. - Huset begynner å ligne en svinesti.
- Rydd litt mer, da. - Hold opp, Dave.
Be henne slutte å mase, da.
- Jeg holder ikke ut med pratet ditt. - Tåler du ikke en spøk?
Ikke krangle ved matbordet. Nå trenger vi litt matro.
Hør på Ramsay MacDonald.
Snart orker jeg ikke både arbeide og passe huset.
- Du leker vel bare med barn? - Din uvitende dritt!
Uvitende er akkurat hva du er!
Du drikker opp alle pengene dine.
Se hva du gjorde med nesa mi!
- Ber du om bank? - Ikke inne i huset!
- Slutt Dave! - Se på nesa mi, da!
Jeg drømmer en drøm
Natt og dag er jeg langt borte
Jeg drømmer en drøm Jeg hører noen si mykt
Kjærlige ord av hengivenhet
Og gleden er så ren og så skjønn
Jeg er fylt av følelser
Jeg kjenner hjertet mitt slår, slår, slår
Jeg drømmer en drøm
Jeg er hjemme i huset jeg elsker
Jeg aner et glimt av kjærlighet i noens øyne
Jeg legger meg tett ved siden av henne og sovner lett
Så våkner jeg og feller en tåre
Jeg drømmer en drøm som nok aldri blir sann
Eileen!
Kom tilbake!
Han er uskadd. Eileen!
Rull av sted, præriemåne
Rull av sted mens jeg synger
Lys kjærlighetslys på meg, præriemåne
Høyt der oppe i det blå Kanskje du også er ensom?
Hilser på fra himmelen, præriemåne
Med ditt milde skinn trøster du meg
Jeg er så alene i kveld
Strål dine stråler langt av sted
På...
På Arthur.
Forbaskede idiot!
"Det var en gang en stilig ung prins"-
- "som var ute og red dypt inne i den mørke skogen."
"Da hørte han en jomfru som sang fra et vindu oppe i et tårn."
"Så fin var stemmen hennes"-
- "og så fortryllende var glimtet av hennes bleke ansikt"-
- "at prinsen umiddelbart ble forelsket i henne."
"Han visste at han ikke kunne få ro før jomfruen var hans."
Nei, ikke bli redd.
Hvem er du? Hva vil du?
- Eileen... - Hvordan vet du navnet mitt?
- Eileen... - Gå! La meg være!
Nei, ikke si sånt.
- Jeg har sett deg før. - I Gloucester, i en musikkbutikk.
Og etterpå, ute på gaten.
Det fins en sang. Det er som i sangen.
- Sanger forteller sannheten. - Vær så snill og bli der du er.
Jeg har lett etter deg, Eileen.
- Meg? - Jeg har lett etter deg overalt.
- Jeg forstår ikke. - Du er i tankene mine.
I hjertet mitt, i sjelen min...
Jeg vil gjerne snakke med deg. La meg få snakke med deg.
- Det er vel ikke mannen din? - Det er broren min.
Ikke vær dum nå, Eileen. Kom tilbake!
Jeg vet jo ikke engang hvem du er.
Det er jeg som er Arthur. Og jeg elsker deg.
Ikke vær tåpelig.
- Hva er dette, da? - God kveld, mine herrer.
Ingen er finere, ingen er søter, ingen er bedre, ingen er klokere
Ingen kan være vakrere enn du
Øynene dine, klærne dine Din søte, fantastiske nese
Du er mektig som en knock out Du er mektig som en rose
Jeg er solgt, jeg er fanget Jeg er ferdig mørnet
Du har meg, lille venn Jeg er erobret, tatt og fanget
Ingen kan være søtere og absolutt ikke smartere
Ditt intelligente ansikt har en skammelig sjarm for meg
Du kan ikke være mer ivrig Du ser så frisk og ren ut
Du er det store trofeet jeg vil vise familien min
Moren min vil vise fram bilder av meg som kjeder deg enormt
Og du lokker fram alle slektninger vi har unngått i årevis
Hva sier de til meg? Hva sier de egentlig til meg?
Ingen er finere, ingen er søtere, ingen er bedre, ingen er klokere
Ingen kan være vakrere enn du
- Hva er dette? - God kveld, mine herrer.
- Er alt i orden, Eileen? - Ja, pappa. Dette er Arthur.
Jeg er en venn av Eileen. Det er bilen min som står på veien.
- Så du har bil? - Jeg tenkte at vi kunne ta en tur.
- Da kan jeg ikke være kledd slik. - Jeg bryr meg ikke om sånt.
Nei, men Eileen gjør det.
- Hva står vi her ute for? - By ham inn på te!
Og et kokt egg.
- Skulle du ville... - Ja takk, gjerne.
- Du får ta det om det er. - Ikke noe ekstra for min skyld.
Snille Arthur...
Hvor er du?
God kveld, alle sammen. Dette er Lou Stones orkester i London.
Vi begynner kveldens program med "That's a Plenty".
Irene? Så bra at du var hjemme. Ja, det er Joan.
Nei, jeg er alene. Arthur er...
Han er på en av reisene sine. Idet minste... Nei.
Nei, ingenting er galt. Ingenting.
Jeg lurte på om du ville stikke innom...
Nei, ingenting er galt. Hva skulle det kunne være?
Nei, han har det bra. Helt topp.
En annen gang, da.
Greit. Ha det hyggelig.
Ikke dra din vei, Arthur.
Ikke gå fra meg!
En sjuer er 7. To sjuere er 14.
Tre sjuere er 21. Fire sjuere er 28.
Fem sjuere er 35. Seks sjuere er 42.
Sju sjuere er 49.
Det er bra. Sju ganger sju.
Vi slutter der og tar det en gang til.
Bare én gang til. Sju sjuere er 49. Veldig bra.
Jeg vil spørre om sju ganger sju under eventyret.
Men det blir ikke noe eventyr om dere ikke sitter i ro og er stille.
Veldig bra. Nå vil jeg høre en knappenål falle langt herfra.
Hør!
Det er bra. Sju ganger sju er 49. Men hva blir sju dverger?
- Snøhvit! - Ja, Snøhvit og de sju dvergene.
Stille nå! Ellers blir det blir multiplikasjon.
Det er bra. Det er veldig, veldig bra.
"Det var en gang..."
Skynd deg om du vil ha frokost, herr Parker. Klokken er fem på ti.
Jeg er på vei, fru A.
"Speil, speil på veggen der."
"Si meg hvem er den vakreste i landet her."
Det er ingen grunn til å bli.
Ikke om man ser på harde fakta.
- Jeg ville savne England. - Ikke det fæle været, vel?
Jeg vet ikke... Det er vel sentimentalt, antar jeg.
Klagingen, det ville du savne. Folk som stønner og klager.
- Vi trenger en som den italieneren... - Mussolini.
Vi trenger noen som belønner hardt arbeid.
Jeg bruker mye tid på å selge fine børster.
- I andre land... - Ville du tjent 1000 pund i året.
Nettopp. Men i England foraktes salg.
I Amerika kan selgere av samme oppslagsverk som jeg selger, -
- takket være sin franchise, bytte bil hver attende måned.
- Australia ligger også vidåpent. - Men pubene stenger klokken seks der.
Det er fælt. Men de smeller ikke døra i ansiktet på deg slik som her.
- Det er forbaska hjerteskjærende. - Unnskyld fransken din.
Jeg går til butikk etter butikk med porselenet mitt. Fantastisk design.
Da møtes man av et smil som sier at det ikke er deres stil.
- Det er hjerteskjærende. - Er alt tilfredsstillende?
Veldig bra, takk.
- Jeg skulle ikke mate hunden med det. - Jeg vil ha tykke baconskiver.
- Dette er tynt som papir. - Med alt tatt i betraktning...
Så får vi det bedre om vi emigrerer. Dette landet går til grunne.
- Vi valgte feil side i krigen. - Tyskeren er en god soldat.
De er flinke kjemikere også. Vi treffes jo ofte i ulike byer...
- Det var Bristol sist. - Og det er alltid samme historie.
Det er alltid tommelen ned. Og det blir ingen endring i dag, tro meg.
Hva tror du, Arthur?
Hva da? Hva sa du?
Jeg sa at vi ville få det bedre i et annet land.
- Forlate England? - Hvor har du vært?
Salget ditt går vel ikke særlig bra?
Det går veldig bra!
- Våkn opp, gamle gutt. - Jeg klarer meg veldig bra.
- Er du sarkastisk? - Nei. Ikke jeg.
Alle som noensinne har levd ville ønske å være i mine sko nå-
- hvis han bare visste hvordan jeg føler meg nå. Det er sant.
Hold opp, Arthur.
Det er feilen med dere. Dere har grus i øynene-
- så dere ser ikke hvilken herlig verden vi lever i.
Hvorfor ser dere så spørrende ut? Verden er herlig!
Hele verden skinner! Ser dere ikke det?
- Har du drukket? - Det er nok et skjørt.
- Bare le dere. - Du trenger ikke fornærme oss.
I årevis har jeg sittet ved bord som dette i selskap med folk som dere, -
- og jeg har aldri sett det som det egentlig er.
Det har gått opp og ned for meg, som for oss alle.
Jeg har møtt en og annen dame. Jeg nekter ikke for det.
Men hele tiden, uten at jeg har visst om det, -
- har jeg hatt en bomullsvegg mellom mitt indre og mitt ytre. Forstår du?
Det lyder som en frivillig sykebiltjeneste.
Du ser det ikke, Bert, fordi du er inntullet i bomull.
Det samme gjelder deg, Ted. Og deg, Alf.
Hva snakker du om? Det lyder som kaudervelsk.
- Det er klart det gjør. - Hva mener du med det?
Fordi...
Dere kjenner ikke den unge damen.
Det går ikke an å forklare. Det fins ikke ord for det.
Jo, det er det!
Ja, ja Skatten min sa ja, ja
Jeg er glad for at hun sa ja, ja Istedet for nei, nei
Nå på søndag Jeg sa ikke mandag
Det må være søndag Da går vi
Så ha det bra Vi skal bli som gale
Skatten min elsker galskap Det har hun sagt
Ja, ja Skatten min sa ja, ja
Jeg er glad for at hun sa ja, ja Istedet for nei, nei
- Kom du inn under skjørtet på henne? - Har hun store pupper?
Dere snuskete, skitne...
Jeg burde visst bedre. Er det folk som dere...
- Dere er motbydelige. - Ikke ta det ille opp.
- Det var ikke ille ment, gamle gutt. - Alt jeg har...
Alt jeg har drømt om, håpet på...
Lengtet etter, dypt innen meg, her i hjertet.
Alt!
- Vi visste ikke det, Arthur. - Nei, og det vil dere aldri gjøre.
- Arbeidet venter. - Hører dere ikke hvordan dere lyder?
Ser dere ikke folks ansikter?
Hva er det som er galt med dem? Noe må det være.
Vi kom ikke til verden for å klage og jamre.
Jeg ønsker at jeg kunne uttrykke meg bedre.
Ja, nettopp.
Alt er her. Tenk så lenge jeg har båret omkring på dette.
Alle disse herlige sangene.
Jeg har alltid trodd på dem.
Som med porselenet og børstene, man må tro på det man selger.
Jeg har aldri villet bli noe annet, men av en eller annen grunn-
- har jeg aldri forstått hvorfor og hvordan jeg tror på dem.
Det fins ting som er for store, for viktige-
- og for enkle til å passe inn i poesi og bøker og sånt.
Alle vet hva det er. Alle kjenner det.
Det burde de. De kjenner det, det gjør de når de får sjansen.
- Sangene? - Jeg er ingen intelligent mann.
Jeg fikk splinter i skallen da jeg var 16 år og lå i skyttergravene.
Det var et forferdelig liv.
Men vi holdt ut.
Det var sangene! De var verdt mer enn tørre tepper.
Nei, mer enn det. Vi dyttet ikke bare unna våre bekymringer.
Nei, det stemte ikke.
Jeg kjenner nesten smaken.
Det handler om å lete etter det blå, og det gylne...
Den blå himmelen og det gylne daggryet.
Eller lyset i noens øyne!
Det regner slanter fra himmelen!
Vi ser det ikke! De triller ned overalt rundt oss.
- Vi trenger bare å plukke dem opp. - Slanter rekker ikke langt.
Vi er jo ikke her så lenge, og jeg har sett karer...
Du skulle ikke tro alt jeg har sett. Tarmer og benpiper som henger ut...
Hvis det fins en Gud og han har gjort dette, så er han en...
Nei, jeg skal ikke si det. Det er vi som har laget det.
Eller de som bestemmer. De har laget et fælt rot.
De kan låse en mann inne hvis han viser seg naken.
Men han får medalje om han bomber tusen kvinner og barn.
Jeg har sett det.
Jeg har sett forferdelige, grusomme, uhyggelige ting!
Vi vet hva du mener. Vi var også der.
Men det er ingenting mot det som skal komme.
Men et sted, forstår du... Et sted skinner solen.
Vet du hvor det er? Det er inne i oss!
Inne i hodet. Det forsto jeg i går kveld.
Så fort jeg så henne.
Det var en slags nøling ved utseendet hennes og bevegelsene.
Forstår dere hva jeg mener? Nei, det gjør dere ikke.
Jeg skal ikke si hva hun heter.
Det var det hun tente i meg. Forstår dere?
Hun har gitt mening til disse sangene.
Jeg har alltid visst at de sier sannheten.
Og det gjør de virkelig.
Unnskyld at jeg bare prater i vei.
Men de sangene...
Halvparten av dem er oppdiktet av jøder med grønne øyeskjermer.
Det er bare forretninger, Arthur.
Dere er så uvitende!
Forresten, Arthur...
Hvordan har kona di det?
Få fikset løstennene dine, Ted. De glipper når du prater.
Klistret begynner kanskje å slippe.
Hva dreide det seg om?
Du har nok rett, Ted. Det har tippet over for ham.
Stakkars fyr. Det er det jeg har å si.
- Jeg lurer på hvordan hun ser ut. - Hun så bra ut, virket det som.
De er likevel ingen forskjell i mørket.
Man trenger ikke se på peishyllen når man piller i peisen.
Mange takk, herre!
Tusen takk, frue!
Tusen takk, herre!
Jeg går alltid dit når jeg er her. Deres eclair-bakverk er herlig.
Stakkars figuren min...
Joan, hva er det?
- Det føles så rart. - Du ser forskrekket ut.
Det er så underlig... Ser du gatemusikanten?
- Ja, hør hva han spiller. - Jeg syntes at det var Arthur.
- Arthur? - Ja, er det ikke tåpelig?
Det er noe ved ham. Jeg fikk frysninger.
Arthur skulle ikke spille sånn musikk.
Han skulle aldri vise seg i slike klær heller.
Underlig mann. Hvem stopper strømpene hans? Jesus antar jeg.
Takk, frue. Veldig snilt.
Ingen årsak.
Det oppmuntrer til ikke å jobbe. Jeg gir dem ingenting.
- Det var noe spesielt ved ham. - Hvor er Arthur?
- Han... - Joan?
Jeg vet ikke.
Karameller!
Vent litt. Dere kan dele dem.
Jeg håper at du ikke misliker det. Jeg måtte få treffe deg igjen.
- Du misliker det vel ikke? - Nei da.
Jeg kunne kanskje kjøre deg hjem?
Det ville vært veldig hyggelig.
I kveld vil jeg bare se på deg
Ikke en lyd Ikke bryt fortryllelsen
Du er så søt, så fryktelig søt
Du er som en del av meg
Ditt glade ansikt som jeg elsker så
Du smiler på et så bedårende vis
Det får hele livet til å føles riktig
Å, skatt stå der et øyeblikk Ung og glad og søt
Ikke en lyd La meg bare se på deg
elskede, i kveld
- Sa han at han dro for godt? - Han sa ingenting. Han bare dro!
- Hadde han en forretningsreise? - Jeg vet ikke, Irene.
Det er en del av problemet. Jeg har ikke brydd meg i det siste.
Jeg vet ikke. Jeg er veldig urolig.
Kremen trykkes ut.
Er alt annet som det skal mellom deg og Arthur? Du vet hva jeg mener.
- Mener du... - Ja. I soverommet.
Jeg...
- Jeg liker det ikke så godt. - Det gjør nok ingen av oss.
Tøyter gjør det!
- Eller så liker de pengene. - Et sånt samtaleemne.
Det kan være bra å prate om det.
Og Arthur... Han...
Han vil oftere, ja.
Det trenger ikke bety at han er ute etter...
En annen?
Oss imellom, Irene... Du sier vel ikke dette til noen?
Selvsagt ikke, Joan. Hva tror du om meg?
Noen ganger har jeg hatt mine mistanker om en annen kvinne.
- Er det noen særskilt, Joan? - Nei.
- Det må bli mellom oss. - Du kan stole på meg.
Det kan du absolutt, Joan.
Det er noe med måten Arthur ser på...
Det er hvordan han ser på Betty. Særlig når hun legger beina i kors.
Jeg trodde ikke at du hadde merket det.
Jeg kunne jo ikke si noe. Det våget jeg ikke.
Har noe pågått bak ryggen på meg?
Jeg vet ikke om de har gått hele veien. Men med Betty vet man aldri.
- Du og Betty er vel nære venner? - Ja. Jeg liker henne veldig godt.
Men hun er så godt som en... Hva heter det?
En nymfoman.
Er Betty det? Hvordan vet du det? Jeg tror det ikke.
- Dette må bli mellom oss. - Jeg sier ikke noe, Irene.
Hun fortalte at hun hadde ligget med tre menn før hun giftet seg.
Er det ikke fryktelig?
Hva er det for noe? Er det en slags sykdom?
Lyst, kjære deg.
Og... Hun og Arthur...
Tror du at de...
Det har jeg ikke sagt. Jeg sier bare at hun flørter med ham.
Hun kan ikke noe for det, stakkars jente.
Jeg kunne ikke si noe, Joan.
Det er ikke noe man nevner sånn uten videre.
Ikke vær lei deg. Ikke ta det så tungt.
- Det er antagelig ingenting. - Alt er min feil.
Arthur blir sikkert ikke borte lenge.
Det har gått tre dager, og jeg har ikke hørt noe.
- Tok han penger med seg? - Nei.
Ikke mye, så vidt jeg vet.
Det var blant annet det vi kranglet om.
Det pleier de fleste krangeler å handle om.
Jeg savner ham mer enn...
Hvis han forlater meg for godt...
Drikk litt mer kaffe!
- Da dør jeg. - Han kommer tilbake skal du se.
Arthur er fornuftig.
- Det er vakkert her. - Ja.
Dean-skogen er det vakreste stedet i England.
Det har du rett i.
Spesielt når du bor i den.
Landskapet har ikke noe med folk å gjøre. Ikke på den måten.
Der tror jeg at du tar feil.
Når jeg ser på deg...
Da faller sløret fra øynene mine.
Jeg ber om unnskyldning, Eileen. Jeg var vel ikke uforskammet?
- Nei. - Er det sikkert?
Jeg vil ikke være uhøflig.
Jeg er ikke så vant til folk.
Til menn, mener jeg.
Det gjør ingenting, kjære. Jeg er frekk så det holder for oss begge.
- Du lyver vel ikke for meg, Arthur? - Ikke med hensikt i alle fall.
Du sa at du ikke er gift. Lover du det?
Ser jeg ut som en gift mann?
Uansett hvor sjarmerende du er og hvor godt vennene dine liker deg...
Så holder de neppe ut med dårlig åndedrett i det lange løp.
De prøver kanskje å være vennlige.
Ikke innbill deg at du aldri har dårlig åndedrett. Mange gjør det.
Les fakta som står i høyre hjørne, -
- så kommer du til å forstå at sjansen til å slippe unna er liten.
68 frisører sier at omtrent hver tredje kvinne, -
- hvorav mange er fra overklassen, har dårlig åndedrett.
Hvem vet bedre enn de?
Omtenksomme mennesker unngår å vekke anstøt-
- ved å skylle munnen med Listerine hver morgen og kveld.
Og ellers ved behov.
Særlig rett før man skal treffe andre.
Arthur!
Hva? Hvem er det?
Ja, jeg lå til sengs. Hva jeg har på meg? Min...
Hvem er det?
Du er et ondt menneske som burde sperres inne!
"Speil, speil på veggen der..."
Et sted skinner sola
Så ikke gråt min kjære
Vi finner et lyspunkt
Snart driver skyene forbi
Jeg hører en fugl synge
Høyt oppe i en tretopp
Den synger for deg og meg
Snart driver skyene forbi
For hver tåre og motgang
Kommer vi nærmere hverandre
Bare vent til i morgen
For en lykkelig dag det skal bli
Langs kjærlighetens sti sammen
Skal vi vandre du og jeg
Farvel til storm og uvær
Snart driver skyene forbi
- God natt, da. - God natt, pappa.
Da er det på tide for meg også. Jeg må opp tidlig.
- God natt. - God natt, Maurice.
Kommer du, Dave? Vi begynner tidlig.
Ikke jeg. Gå du. Jeg kommer straks.
Vil du ha en, Arth? En sneip.
- Nei, det vil han ikke. - Så lys stemme du har.
Han vil ikke ha.
Damer vet bedre enn en selv hva man vil ha.
- Jeg vil ikke ha. - Det er det samme om du ville det.
Dette er første gang jeg treffer en låtskriver.
Jeg foretrekker hornorkester. Men jeg liker gode sanger også.
Fortell om noe du har skrevet.
Alle vil ikke skryte.
Det er ikke hovedjobben min. Jeg selger andres sanger også.
- Vi drar rundt til musikkbutikker. - Har du menn som arbeider for deg?
Bare et par... Det er et lite firma.
- Men det skal bli større. - Har du et kontor?
Sånt er dyrt nå til dags.
- Så du har ikke noe kontor? - Har du ikke det?
Jo da! Det er ikke så stort, men...
- Så du har et kontor? - Ja, og jeg håper på et bedre.
Det går jo bedre dag for dag, på alle vis.
Det begynner å bli sent. Du skal jo opp tidlig, Dave.
Jeg har ikke noe problem med å stå opp i motsetning til andre.
- Skal du kjøre helt til Gloucester? - Det er bare 25 kilometer.
- Det tar en time med bussen. - Jeg kjører fortere.
Så du er en racerbilkjører? Som den der Campbell.
- Jeg vil ikke sløse bort tid. - Hvor mange hestekrefter har du?
- For Guds skyld! - Hva er det med deg?
Jeg tenkte ikke på at tiden gikk.
- God natt, da. - God natt, Dave.
- Jeg beklager. - God natt.
Dere ler vel ikke av meg?
Det bør dere ikke.
Noen ganger.
- Hva er det, kjære? - Jeg blir kvalt i dette huset.
- Jeg kan ikke fortsette. - Jeg forstår deg.
Jeg har en fin familie. Men siden mamma døde er det ikke det samme.
- Vi er veldig ulike. - Utrolig at du er Daves søster.
Er det? Hvordan det?
Det er noe...
Det er noe nølende med deg.
Nei, ikke egentlig det. Det er som rytmen i en melodi.
Det er ikke en ting, det er summen av alt. Særlig når du ser til siden.
- Ser jeg til siden? - Ikke egentlig.
Du er jo ikke skjeløyd eller noe.
Du prater virkelig Londondialekt iblant.
Kona mi...
Arthur!
Må hun hvile i fred.
Det er derfor jeg ikke liker motorsykler. Jeg hater dem.
Mener du at hun er...
Det skjedde for tre år siden.
Når jeg tenker på det...
At en ung kropp går til spille på den måten...
Ikke gråt, kjære deg.
Hun sto og kikket i et vindu. Det var ved kjøttbutikken.
Hun visste at jeg likte lammekoteletter.
Motorsyklisten mistet kontrollen og...
Stemmer det, Arthur?
Liker du lammekoteletter?
Arthur, nei...
Det er første gang jeg kjenner noe siden den dagen.
Jeg har aldri...
Jeg ber deg, min engel!
- Jeg er redd. - Hjelp meg å ta vekk smerten!
Jeg skal forsøke å ta den vekk, stakkars Arthur.
Ikke for din skyld.
Det er du ikke verdt, Arthur.
Ditt lille monster.
Tekst: Stine Fredriksen PrimeText International AB
Tekstadministrasjon: www.primetext.tv PrimeText International AB